Tornio-Muoniojokiseura ry			25.1.2008
Simo Pöyhtäri
Puthaanrannantie 79 B
99300 MUONIO

Maa- ja Metsätalousministeriö
PL 30
00023 VALTIONEUVOSTO

Viite; Maa- ja metsätalousministeriön lausuntopyyntö Dnro 3428/01/2007  19.12.2007

LAUSUNTO LOHIASETUKSEEN JA MUISTIOON

Tornio-Muoniojokiseura ry (jokiseura) vastustaa esitystä Valtioneuvoston asetukseksi lohenkalastuksen rajoituksista Pohjanlahdella ja Simojoessa (lohiasetus) esitetyssä muodossa. Jokiseura haluaa antaa oman esityksensä lohiasetukseksen ja kalastusasetuksen muuttamiseksi perusteluineen.

Itämeren luonnonlohikannat ovat vaarassa. Ympäristöministeriön Uhanalaisten lajien II seurantatyöryhmä on todennut Itämeren puoleisten jokiemme alkuperäiset lohikannat ja kaikki meritaimenkannat erittäin uhanalaisiksi.  Itämeren kokonaissaalis lohen osalta on pienentynyt joka vuosi yhteisen lohikiintiön jäädessä vuosittain enenevässä määrin vajaaksi. ICES totesi viime vuoden suosituksessaan, että Perämereen laskevien jokien luonnon lohikannat ovat uhattuina, vaikka Itämeren yhteisestä lohikiintiöstä ei kalastettaisi kuin puolet.

Luonnon lohella on monta uhkaa. Ylikalastuksen ohella suurin lienee Itämeren huono tila. Nuorten lohien kasvanut kuolleisuus merivaelluksen alkuvaiheessa tappaa istukkaat lähes täysin, eikä luonnon poikasillakaan mene paljon paremmin. Uutena uhkana on viime vuonna Itämerelle levinnyt amerikankampamaneetti, jonka vaikutus lohikantoihin näkyy vasta tulevina vuosina. Lisäksi jokipoikasten uhkana on edelleenkin M-74 syndrooma, joka on pahimmillaan tappanut jopa 80 % lohenpoikasista kuoriutumisen jälkeisessä ns. ruskuaispussivaiheessa. Viime vuonna tarkastetussa väitöskirjassa on todettu M-74:n aiheuttaman kuolleisuuden olevan jälleen nousussa.

Lohiasetuksen tarkoituksena pitäisi olla Perämereen laskevien jokien luonnonlohen suojeleminen, mutta se jää toteutumatta tällä asetusehdotuksella.

Lohiasetus

Lohiasetuksen ongelma on, että asetuksella säädellään vain lohenkalastusta. Samoja rysiä saadaan kuitenkin käyttää kieltoaikana muun kalan pyyntiin rajoituksetta. Me suomalaiset olemme paheksuneet Haaparannan saariston "siian pyyntiä” lohirysillä parhaaseen lohennousuaikaan. Ikävä oli huomata, että sama toiminta on mahdollistettu Suomen lohiasetuksella. Lisäksi ovat terminaalialueet, joiden kautta voidaan tuoda maihin laittomasti pyydetty lohi. Lohiasetuksella lohenkalastus on kielletty langasta kudotuilla pyydyksillä sekä kiinto- ja ajosiimoilla tietylle ajalle, mutta samalla annetaan kuitenkin isorysille "vapautusta" lohenkalastuskielloista. Ketään ei kiinnosta mitä muun kalan pyynnin yhteydessä saadaan saaliiksi.

Perämeren lohisaaliista valtaosa tulee siikarysistä. Siikarysä pyytää lohta yhtä tehokkaasti kuin lohirysäkin, kun se asetetaan lohta varten. Vuonna 2006 Perämeren yksittäisen siikarysän päivittäinen lohisaalis (CPU 6,2 kg) oli vain 3 % pienempi kuin saman alueen lohirysän (CPU 6,4 kg). Lähteenä RKTL:n "ammattikalastus merellä 2006". Siikarysä lohenkalastuksessa on lähinnä Perämeren pohjukan ongelma. Asetuksella halutaan kitkeä harmaakalastus pois, mutta se ei onnistu ellei lohta kalastavista siikarysistä päästä eroon Perämeren pohjukassa parhaaseen lohennousuaikaan. Tämä onnistuu ainoastaan kieltämällä kaikkien pintaan asennettujen rysien asettaminen ennen lohenkalastuksen alkua tietyn linjan pohjoispuolella. Tällä ei loukata kenenkään etua, koska kesäkuussa vaellussiika ei ole vielä Perämeren pohjukassa ellei haluta saaliiksi vähäisiä joessa talvehtineita siikoja.

Ajoverkkokalastuksen loppuminen saattaa ehkä lisätä rannikkomme kautta vaeltavien lohien määrää hetkellisesti. Pysyvä lohimäärän lisäys on silti erittäin epävarmaa, kun tarkastellaan Itämeren lohimäärän vuosittaista pienenemistä ja lohikantoihin vaikuttavia ja jopa lisääntyviä uhkia. Koska odotettavissa on korkeintaan hetkellinen lohimäärän lisääntyminen Suomen rannikolla, tulisivat ammattikalastajien saaliit nousemaan nykyisilläkin pyyntiajoilla ( 2004 ja aikaisemmat vuodet) ilman pyyntiajan lisäystä. Jokiseura pelkää lisääntyvän pyyntiajan estävän kudulle pääsevien lohien määrän lisääntymisen nyt, kun kudulle nousevia lohia olisi vielä pyrkimässä jokiin. 

Nyt esitetty kahden viikon varhennus tarkoittaa pyynnin kohdistuvan koko lohiparveen. Tämän voi todeta RKTL:n vuonnaa 1981 aloittamasta tutkimuksesta lohiparven nousun ajoittumisesta Ahvenanmaan kohdalla. Nyt esitetyllä varhennuksella olisi jokaisena vuotena koko lohiparvi ollut tehokkaan pyynnin kohteena vuodesta 1981 alkaen.

Valikoivaan lohenkalastukseen osallistuvien kalastajien määrä nousi koejakson aikana ollen viime kesänä jo 57 kalastajaa. Kukaan ei tiedä kuinka monta pyytäjää on tulevina kesinä, kun ehdotkin ovat aikaisempaa edullisemmat. Julkisuudessa on puhuttu muutamasta kymmenestä kalastajasta, mutta perusteluissa todetaan lohella olevan merkitystä noin sadalle ammattikalastajalle Pohjanlahdella eli vähintäänkin heidän olettaisi osallistuvan pyyntiin. Lohenkalastus tulisi sallia vain 1 luokan ammattikalastajille, jolloin voitaisiin paremmin ennustaa todellinen kalastajien määrä. Samalla rajallinen lohiresurssi hyödyttäisi siitä oikeasti elantonsa ansaitsevia 1 luokan ammattikalastajia.

Asetusesityksessä on poistettu rajoitusten piiristä Itämeren pohjoiset alueet, Ahvenanmeri ja Saaristomeri. Nykyisten rajoitusvyöhykkeiden käyttö on perusteltua jatkossakin eli Saaristomeri / Ahvenanmeri ja Selkämeri, Merenkurkku, Perämeri ja Perämeren pohjukka. Vyöhykejako on vakiintunut, eikä sitä ole syytä muuttaa.

Jos ja kun Perämeren siikarysäkalastus saadaan säädeltyä uudestaan ja tehokkaan valvonnan piiriin, aiheuttavat terminaalialueet edelleen ongelman. Terminaalialueet on lopetettava ja ehdottomasti sisällytettävä lohiasetuksen aika- ja rysärajoituksiin. Niiden nimissä voidaan lohta myydä ennen lohenkalastuskauden alkua, oli se sitten pyydetty laillisesti tai laittomasti, ammattikalastajan tai harrastelijan toimesta. Nykytilanteessa terminaalialueella kalastajat ovat etuoikeutetussa asemassa verrattuna sen ulkopuolella kalastaviin. Vaikka terminaalialueet lakkaisivat, niin velvoiteistutukset tulevat säilymään. Terminaalialueiden perusteleminen istutuskalojen talteenotolla on pitämätön ja heikko perustelu. Istutuskalat kyllä saadaan pyydettyä viimeistään syksyllä istutuspaikalta, jos siihen on tarvetta. 

Euroopan yhteisöjen komissio on todennut seuraavaa; "Laiton, ilmoittamaton ja sääntelemätön kalastus (IUU-kalastus) on maailmanlaajuisesti yksi merkittävimmistä kalavarojen kestävyyttä ja merten biologista monimuotoisuutta uhkaavista vaaroista. Kansainvälinen yhteisö tunnustaa laajasti ongelman erityisen vakavuuden ja välttämättömän tarpeen toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet sen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi. Yksimielisyys tästä on ilmaistu erilaisilla kansainvälisillä areenoilla ja erityisesti asiaa koskevassa vapaaehtoisessa kansainvälisessä toimintasuunnitelmassa, joka hyväksyttiin FAO:ssa vuonna 2001."

Edellisen kappaleen perusteella tulisi Suomessakin pyrkiä vakavasti poistamaan lainsäädäntömme sallima harmaakalastus. Mikäli harrastelijoiden kaupallinen lohenkalastus katsotaan tällaiseksi toiminnaksi ei siinä ole onnistuttu tällä asetusehdotuksella. 

Valtiontalouden tarkastusvirasto totesi tarkastuskertomuksessaan seuraavaa; "Yhteiskunnan lohesta saaman hyödyn maksimoimiseksi lohenkalastusta tulisi hyödyntää enemmän osana matkailuelinkeinoa. Lohenkalastuksesta tulisi tehdä luvanvaraista, jotta lohiresurssit jakautuisivat tarkoituksenmukaisemmin ammatti- ja virkistyskalastajille. Näin voitaisiin myös vähentää lohen sivutoimista rannikkokalastusta, joka haittaa sekä ammattikalastajien toimeentuloa että kalastusmatkailun kehittämistä."

Jokiseura ei voi hyväksyä lohiasetusta tässä muodossa, vaan esittää sen muuttamista seuraavasti;
- kaikki rysäkalastus Perämeren pohjukassa kielletään ennen lohenkalastuksen alkua (esim Hailuodon pohjoispuolella)
- Rysien käyttö lohenkalastuksessa sallitaan vain 1 luokan ammattikalastajille
- Pyynnin aikaistamisesta luovutaan toistaiseksi ja lohenkalastus kielletään asetuksen 258/1996 2 §:ssä vuosille 1996 ja 1997 määriteyillä kieltoajoilla ja -alueilla
- Terminaalialueista luovutaan 

Kalastusasetukseen esitetyt muutokset

Kalastusasetukseen esitetyt muutokset eivät sellaisenaan riitä poistamaan ongelmia. 8 a §:n esitys on ammattimaiseksi katsotun verkkopyydyksen pituuden laskemiseksi on iso muutos. Aikaisemmin se koski ajelehtivia tai pintaan ankkuroituja yli 900 m:n verkkojatoja, mutta nyt koskee myös pohjaan laskettuja verkkojatoja pituuden tippuessa viidesosaan aikaisemmasta. Tällä esityksellä saadaan lopetettua harrastelijoiden suosimat lohipyydykset, joissa käytetään pitkää "rysäaitaa" ja päässä koukkuverkkoja lohia odottamassa. Tärkeämpää olisi saada rysärajoitukset koskemaan kaikkia kalalajeja, koska aiemmin esitetyllä tavalla muita rysiä käytetään varsinkin Perämerellä lohenpyyntiin enemmän kuin Isorysiä. Kaikki lohta kalastavat rysät kuuluvat vain 1 luokan ammattikalastajien välineiksi. Harrastelijoiden käyttöön jäävät ranta- ja pienrysät, jotka tulee määrittää kalastusasetuksessa.

13 §:n muutos "ajoverkkojen pitäminen aluksella ja käyttö kalastukseen merialueella on kielletty" on erinomaisesti oivallettu ministeriössä. Perustelutekstissä tämä tuli hyvin esille.

14 §:n lause "Merilohen valikoivaa kalastusta saa harjoittaa isorysällä, jonka..." ei ole sopusoinnussa muun lainsäädännön kanssa. Asetustekstiin ollaan laittamassa valikoivaa kalastusta, vaikka lohiasetus ei sitä sanaa mainitse eikä muutenkaan viittaa kyseiseen asetuksen pykälään. Ollaanko tässä muuttamassa kalastusasetusta ja tulevina vuosina lohiasetukseen lisättäisiin pysyvä valikoiva kalastus? Nykyinen asetusteksti riittää, kunhan sieltä poistetaan sana meritaimen. Meritaimenen pyynti tulisi sen uhanalaisuuden vuoksi kieltää kokonaan.

19 §:n muutosesitykset ovat oikean suuntaisia. Meritaimenen alamitta on vieläkin liian pieni ja kalat pyydetään ennen kutukypsäksi tulemista. Meritaimenen alamitaksi esitetään vähintään 60 cm.

Lisäksi kalastusasetukseen tulisi tehdä seuraavat muutokset;
- 8 §:ssä määritetään isorysä, mutta lisäksi tulisi määritellä harrastelijoiden käyttämä "pikkurysä", jolla tarkoitetaan sellaista rysää, paunettia tai muuta samantapaista pohjalla varustettua ja pohjaan ankkuroitua sulkupyydystä, joka johtolaitteineen on kaikilta osiltaan puoltatoista metriä matalampi ja jonka suuaukko on veden pinnan alapuolella.

Asetuksen perustelut eli muistio

On totta, että ICES toivoo nousulohiparvia verotettavan tasaisemmin. Heidän tarkoituksenaan lienee kuitenkin kohtuullinen kalastus lohikantoja vaarantamatta. Pitää myös muistaa mitä ICES on sanonut lausunnossaan keväällä 2007;
- ”Perämeren jokien lohien tulevaisuuskuva on uhkaava: jos Itämerenalueen lohikiintiöstä pyydetään vuonna 2008 puolet eli n. 180 000 lohta, tarkoittaa tämä sitä, että jo vuonna 2012 Torniojoen poikastuotanto on pudonnut nykyisestä 70 % tasosta kolmannekseen ollen enää vain 20 % joen  tuotantopotentiaalista ja Simojoella poikastuotanto jää tällöin jo alle kymmenes osaan joen poikastuotantokapasiteetista.”
- ”Lohen kutupopulaatiot on arvioitu pieniksi lohen alkuvaiheen eloonjäännin alhaisuuden ja korkean kalastuskuolevuuden seurauksena. Vaikka eloonjääntiarviot ovat epätarkkoja, ICES suosittaa varovaisuusperiaatteen noudattamista ja loheen kohdistuvan kalastuksen ja lohisaaliiden huomattavaa vähentämistä nykytasoon nähden. ICES ei voi antaa tarkkaa suositusta tarvittavan vähennyksen määrästä. Esimerkiksi, Simo-ja Tornionjoen luontainen poikastuotanto ei todennäköisesti saavuttaisi tuotantokapasiteettiaan vaikka 2008 ei kalastettaisi lainkaan lohta.”

"Isorysien ja lohiverkkojen käyttö rajoitettaisiin pääasiassa ammattikalastajille." Kalastuslaki ja -asetushan tekevät näin jo nykyisinkin. Tosin niissä se määritetään ammattikalastajien oikeudeksi yleisillä vesialueilla eli yksityisillä vesialueilla voi jatkosakin ammattimaisia pyydyksiä käyttää muun kalan pyyntiin kuka tahansa ja lohen pyyntiin lohiasetuksen puitteissa. Ammattimaisen pyyntivälineen käytön tulee koskettaa kaikkia vesialueita. Mikäli yksityisen vesialueen omistaja ei halua olla ammattikalastaja, hän voi vuokrata oikeuden ammattikalastajalle.

Metsästyslainsäädännössä on tehty radikaalejakin rajoituksia niin myynnin, pyyntivälineiden, kuin pyyntiaikojenkin suhteen. Miksi samaa ei voitaisi tehdä kalastuksen osalta. Ensimmäinen olisi ammattimaisten pyydysten yksinoikeus 1 luokan ammattikalastajille kaikilla vesialueilla. 

Perustelujen kuva 4. (sivu 8) antaa virheellisen käsityksen lohikalojen merkityksestä Pohjanlahden ammattikalastukselle. Kuvassa lohikalojen osuus saaliin arvosta on 22,4 %, kun se todellisuudessa on Pohjanlahdella vain 3,4 %. Jos jätetään silakka ja kilohaili pois laskuista, niin siian osalta päästään kuvan 4 ilmoittamaan 42 %, mutta lohi jää edelleen alle 12 % osuuteen, vaikka siinä on mukana lohen ajoverkkosaalis. Perustelujen sivulla 7. kerrotaan, niin ikään virheellisesti, lohen merkityksen saaliin arvossa olevan 20-25 %. Jokiseura paheksuu tällaisten väärien tietojen käyttämistä virallisissa perusteluissa. 

”Rannikolle on syntynyt joitakin ammattikalastajien perustamia yrityksiä, jotka vievät matkailijaryhmiä katsomaan ammattimaista pyyntiä järjestäen samalla oheisohjelmaa ryhmille. Tämä uusi toimeliaisuus tarvitsee osaltaan uusia toimintaedellytyksiä, kuten kesän paremmin kattavana kalastuskautena.”
Perämerellä tätä on kokeiltu ja kalastaja on erityisluvalla saanut pitää rysää pyynnissä matkailukäyttöön ja saaliiksi on saanut ottaa vain asiakkaiden ruoan valmistukseen tarvittavat lohet ja loput on päästetty vapaaksi. Tällä ei kuitenkaan voida perustella koko rannikon kattavaa aikaistettua kalastusta.

Perusteluissa on useita ristiriitaisuuksia ja suoranaisia epäloogisuuksia. Nuorten lohien kohonnut merikuolleisuus todetaan monta kertaa ja toisaalla sen katsotaan ehkä vähentyneen, koska Suomen viime vuoden merisaalis nousi jääden kuitenkin alle puoleen sallitusta kiintiöstä. Valikoivaan lohenkalastukseen liittyy myöskin ristiriitaisuuksia. Useaan otteeseen sen merkitystä vähätellään, mutta sen loputtua tulee kuitenkin turvata rannikkokalastuksen toimintaedellytykset lisäämällä pyyntiaikaa. Ajoverkkokalastuksen päättymisen oletetaan lisäävän rannikolla vaeltavien lohien määrää, mutta lisätyllä pyyntiajalla se ei todellakaan tule heijastumaan jokeen nousevien lohien määrässä.

Hallitusohjelma ei toteudu tällä asetuksella kuin hetkellisesti ja silloinkin ainoastaan rannikkokalastuksen turvaamisen osalta. Siinäkään ei valitettavasti turvata tulevien vuosien kalastusta, vaan syödään lyhytnäköisesti parhaiten tuottavaa emolohikantaa, eli ”viimeisetkin siemenperunat”.

Yhteenveto

Hallitusohjelman mukaisesti lohiasetus uudistetaan vuodesta 2008 eteenpäin tavoitteena turvata luonnonlohen nousu kutujokiin ja poikastuotannon mahdollisimman korkea taso. Ainoastaan Ilmaisen poikastuotantopotentiaalin täysimääräinen hyödyntäminen mahdollistaa jatkossa jokivarren kalastusmatkailun pitkäjänteisen kehittämisen samoin kuin merellä tapahtuvan ammattikalastuksen jatkumisen. 

Hallitusohjelma ja lohiasetuksen perusteluissa korostettu kokonaisuus jää tällä lohiasetuksella toteutumatta ja siksi jokiseura ei voi esittää lohiasetuksen hyväksymistä.

Mikäli lohen elintarvikepyyntiin katsotaan olevan jatkossa perusteita, niin se on mitoitettava luontaisen lohikannan kestokyvyn mukaan. Lisäksi tavoitteena on oltava Valtiontalouden tarkastusvirastonkin esittämä lisenssinvarainen pyynti kalastajakohtaisin kiintiöin, joita myönnetään ainoastaan 1 luokan ammattikalastajille lohikantoja vaarantamatta.  
Tähän ei kuitenkaan päästä kuin kalastuslain uudistamisen myötä. Siksi vaadimmekin lohiasetuksen uudelleen valmistelua ja siirtymäajan lohenkalastuksessa noudatettavaksi seuraavia periaatteita;
- Pyynnin aikaistamisesta luovutaan toistaiseksi ja lohenkalastus kielletään asetuksen 258/1996 2 §:ssä vuosille 1996 ja 1997 määriteyillä kieltoajoilla ja -alueilla
- Terminaalialueet on poistettava
- Lohenkalastus sallitaan vain 1 luokan ammattikalastajille 
- Kaikki rysäkalastus Perämeren pohjukassa kielletään ennen lohenkalastuksen alkua (esim Hailuodon pohjoispuolella)

Tornio-Muoniojokiseura ry

Simo Pöyhtäri
puheenjohtaja